For sju år siden
Hei sann.
-Hei. -Hei.
-Hva har vi? -Barbara Hennan.
Hennes mann fant henne kort etter midnatt. Bassenget var tomt.
-Var hun blind, eller? -1,74 promille, ingen tegn til vold.
-Har du funnet noe der nede? -Nei.
-Er hun blitt flyttet på? Eller dyttet? -Det kan ha vært selvmord...
-Kledd i badedrakt? -Jeg fant engang en i brudekjole...
-Takk. Har noen snakket med mannen? -Bare kort, men jeg har sjekket ham.
Jaan G. Hennan. For seks år siden satt han inne to år, narkotikaforbrytelser.
Så emigrerte han til USA og kom hjem for to måneder siden med kona Barbara.
Vi venter på Van Veeteren.
-Hei. Gratulerer med dagen. -Takk.
Kan jeg komme inn? Jeg blir ikke lenge. Bare en kopp kaffe.
-Har du hørt noe fra mamma? -Hun har ringt, og sendt en pakke.
-Hva fikk du? -En klokke.
Fin?
-En sånn. -Den er flott.
-Hvor er håndkleet? -Jeg kommer.
Be med henne på middagen i kveld. Det ville vært hyggelig.
-Hei. -Hei.
Vi kan vel... Vi ringes. Vi ses jo i kveld.
Kunne dere ikke avhørt meg tidligere? Jeg har vært oppe hele natta.
-Under disse omstendighetene... Hei. -Jeg beklager virkelig.
-Münster. -Jeg har full forståelse for dere.
Derfor bør vi kanskje prøve å gå rett på sak.
Visste din kone Barbara at bassenget skulle tømmes?
Jeg minte henne på det så sent som i går morges. Hun må ha glemt det.
-Glemt det? -Ja.
Men da hun sto i tårnet må hun ha sett at det ikke var noe vann.
Bekmørkt. Jeg tente lyset da jeg fant henne.
Ja vel... Litt merkelig likevel.
Hun kan vel ikke ha kastet seg rett ut i mørket? Ingen mennesker gjør det.
Jo, Barbara. Hun klatret i fjell og hoppet i fallskjerm.
Hun likte å ta sjanser.
-Hvor var du da det hendte? -På restaurant Colosseum.
Jeg kom dit rett før klokka åtte og gikk rundt klokka ett.
-Alene? -Jeg hadde ikke selskap, nei.
-Hvorfor var ikke din kone med? -Jeg ville vel være i fred.
Vet du om hun hadde besøk her på den tiden?
Hvem skulle det vært? Vi har bare bodd her i to måneder.
-Hvor lenge var dere gift? -Fire år.
Elsket du din kone?
Jeg kan jo spille den sørgende ekte ektemannen,-
-men det siste året har jeg bare følt gammel vane og irritasjon.
En slags vemmelse...
Har du noen vinning av hennes død?
Dette kommer dere likevel til å oppdage...
Jeg hadde en livsforsikring på Barbara som kommer til å gi meg to millioner.
Men det betyr ikke at jeg drepte henne.
-Omgikkes dere som naboer? -De inviterte oss på middag en kveld.
De skulle bo her midlertidig, de leier. Ingen grunn til å sosialisere seg...
-Hva slags inntrykk ga deres forhold? -Ingenting. Hun fikk migrene og la seg.
-Noe annet du la merke til? -Hun hadde en tatovering.
-Er du klar til å se henne? -Ja.
Ja, det er henne.
Da takker vi for hjelpen.
Kommer du på noe som du kan meddele meg, så...
Ja... Det sto en beige bil i bakken ved huset deres.
-Husker du merket? -Nei.
Den sto der torsdag morgen. Det satt en mann i den.
-Kan du beskrive ham? -Nei, det var ikke en jeg ville se på.
Han var vel på din alder. Kanskje noen år eldre.
Eller noen glass mer... Han røykte uavbrutt.
Der er han. Maarten Veerlangen.
-Hvorfor er han der? -Han har vært politi.
-Hva gjorde du utenfor Hennans hus? -Jeg jobbet.
-For hvem? -Hennan.
-Hva ville han at du skulle... -Jeg jobbet for kona. Hun som døde.
Hun ville ha ham skygget. Jeg fulgte ham hele dagen.
-Hvor lenge har du gjort det? -Siden forrige fredag.
-Var han utro? -Nei, ikke som jeg kunne se.
Hvorfor ville hun da ha ham skygget?
Hun sa ingenting. Hun betalte godt, så jeg spurte ikke.
Jeg fikk inntrykk av at hun var redd ham.
-Redd? -Ja.
-Leitner, har du tid et øyeblikk? -Ja.
-Jobbet ikke Veerlangen hos dere? -Jo da.
Hva vil du vite? Hvordan han lurte kollegene?
Den korte versjonen.
Han tok betalt for å se bort når kokain ble ført inn i landet.
Men vi hadde en infiltratør.
Var han hos dere da dere etterforsket Hennans narkotikahandel?
-Nei. -Takk skal du ha.
Det var da ingenting.
Huset er klinisk rent. Avtrykk bare fra G og kona.
Det fantes altså spor å skjule. Da må vi lete videre.
Konsentrer deg om baderommet. Dra dit igjen.
Hennans forrige kone, Clarissa, forsvant under en fottur i Denver.
Da hun var erklært død, fikk Hennan 400 000 dollar på livsforsikringen.
-Ble det politietterforskning? -Den ble henlagt. Hun ble ikke funnet.
-Har dere funnet noe? -Har du brukt avløpsrens noen gang?
-Ja, det har vel hendt. -Noen har gjort rent her, svært nøye.
Gassene som dannes av avløpsrens reagerer etsende på aluminium.
Men ikke hvis metallet beskyttes av noe fett, som fingeravtrykk.
-Avtrykket er som etset i metallet. -Kan det være gammelt?
Nei, det er fra det siste døgnet. Det er verken fra Hennan eller kona.
-Kan man matche det mot registeret? -Gi meg noen timer.
-Det er rent som en infeksjonsklinikk. -Min kone var nøye med sånt.
Det er merkelig at det ikke fins andre avtrykk enn dine og din kones.
Ingen fra besøkende eller fra dem dere leier huset av.
-Men...jeg har funnet en tommel. -Unnskyld?
Vi har ett avtrykk som verken er ditt eller din kones.
Noen var her i går kveld.
Noen som har ryddet nøye etter seg, men som altså overså et tommelavtrykk.
-Hvem kan det ha vært? -Det bør du vite.
Nei... Jeg er nysgjerrig jeg også.
Du treffer en kvinne, får henne til å tro at du elsker henne. Så dør hun.
Du gjorde det i USA, og nå har du gjort det igjen.
-To millioner. -Du dømmer folk på forhånd.
Du har ingen rett til å kalle meg konemorder...
Hvis du ikke kan bevise det. Kan du det?
Snart.
Jaan G. Hennan planlegger å drepe sin kone og er sikker på å lykkes.
Barbara aner uråd og engasjerer en privatdetektiv. Veerlangen.
G oppdager dette. Han bestemmer seg for å fortsette, men forandrer planen.
Han bruker Veerlangen som alibi.
Dette betyr at han må involvere en medhjelper.
-Avtrykket fins ikke i registeret. -Er det avtrykket fra dusjen?
-Vi trenger noe fra stupetårnet. -Noen har skrubbet hele huset.
Jeg vil vite hvem. Hent inn Veerlangen og vis ham fotoene.
-Jeg må komme meg hjem og... -Sjekk all Hennans telefontrafikk.
Og jeg vil ha ham overvåket. Døgnet rundt.
-Ha en hyggelig kveld. Hei. -Hva er det med ham?
-Hva heter jenta du er sammen med? -Silje.
Silje?
-Er det alvor? -Ja...
-Hva holder hun på med? -Hun jobber i en matbutikk.
Skal vi ikke bestille noe å drikke?
-Hvordan har mamma det? -Hun har det bra.
-Bra? -Det var kjempebra.
Får jeg bestille to øl og en sekser vodka. Eller to?
Nei, en øl.
-Har du bestemt deg? -Nei.
-Hvordan går det med studiene? -Ok.
-Unnskyld, men hva leser du? -Pappa, du er ikke på jobb nå.
Jeg er bare interessert i hva som skjer i livet ditt.
Kan vi ikke bare spise uten å gi oss inn på noe slitsomt preik?
Fortell meg da hva som ikke er "slitsomt preik" for deg?
Å snakke om deg er tydeligvis slitsomt. Passer det å snakke om været?
Erich, min erfaring som politimann og min kunnskap om deg,-
-kombinert med din holdning, fører bare til én konklusjonv
Du har begynt igjen. Ja eller nei?
Kan jeg få betale?
-Unnskyld, er du Erich Van Veeteren? -Ja.
Det der er Siegler og han er DeWylde.
Nei, jeg har aldri sett dem sammen med Hennan. Ingen av dem.
Du har overvåket ham i to uker. Har han bare truffet sin kone?
-Jeg så ingen andre. -Ok, mange takk.
Jeg tror også at det var ham.
-Hvordan? Han satt jo på restauranten. -Han må ha leid noen.
Han kan ha betalt deg.
Det er bare din historie som sier at han var på restauranten.
Jeg har tatt imot én bestikkelse, og den kostet meg jobben.
Jeg var dyktig i jobben min. Spør hvem som helst her.
Takk skal du ha.
Vent litt.
Han der kjenner jeg igjen. Mannen i bakgrunnen.
Har du sett ham med G?
Han parkerte et stykke unna Gs kontor og gikk rundt hjørnet.
Han heter Jochen Keymer. Det tror vi, iallfall. Ustraffet.
-Noen forbindelse til Hennan? -Nei, ikke som vi vet.
Han er blandingsmisbruker. Det er mulig at han dealer også.
Holder lav profil.
-Hvor ville du begynt å lete? -Si det... Ingen anelse.
-Får jeg beholde disse? -Ja, men ikke glem adressen.
Tror du at Keymer kunne ha drept for penger?
Hei.
Jeg har en adresse: Twin Garden Hotel, Vollerimsparken.
Der finner dere Jochen Keymer.
Jeg har så det holder. Det var for gammelt vennskaps skyld.
En stor takk, iallfall.
-Hva hadde fyren gjort? -Ingenting.
Faren hans irriterer meg.
Erich...
Erich!
Hvorfor var du på det hotellrommet? Var det noen som...
Handler du bare for eget bruk eller har du begynt å lange?
Jeg vil hjelpe deg.
Jeg er glad du tok deg tid.
-Hva vil du? -Hvordan har sønnen din det?
Det er vanskelig å se dem man elsker, gå under.
Jeg lurer hvem det er sin feil? Er det din feil?
Nei, ingen peker på deg og gir faren skylden-
-for at sønnen drives til misbruk og kriminalitet.
Det har man ingen rett til å si. Det fins jo ingen beviser.
Er det ikke merkelig?
Men du kan jo, uten bevis, si at jeg drepte min kone.
Men det er ikke noe problem. Det er jo jobben din.
Var det alt?
-Eller hadde du noe vektig å fortelle? -Nei.
Det var leit med sønnen din. At han skulle bli tatt.
Det var bare det jeg ville si.
Faen ta deg!
Sett deg.
Aktor gir deg straffnedsettelse hvis du hjelper til med etterforskningen.
To eller sju år, jeg bryr meg ikke.
Gi meg noen ting, så jeg kan sette inn de svina!
-Jeg vil bare hjelpe deg. -Det kan du ikke.
-Du vet ikke hva problemet er. -Fortell meg det, da.
Hva er problemet?
Jeg trives ikke. Jeg trives ikke med livet, pappa.
Det kan du ikke gjøre så mye med.
-Kan du komme et øyeblikk? -Ja visst.
Erich, jeg er glad i deg.
Ikke glem det.
Vi har mistet Hennan.
SJU ÅR SENERE
Unnskyld, er du Van Veeteren?
Ja.
Mitt navn er Belle Vargas. Du kjenner min far, Maarten Veerlangen.
-Hva gjelder det? -Han forsvant for en uke siden.
Folk pleier å komme tilbake. Har du snakket med politiet?
De sier det samme som deg, men jeg tror at det har hendt noe.
Han holdt på å rote i en gammel sak. Jaan G. Hennan.
-Dere jobbet visst sammen? -Nei, ikke akkurat.
Han sa at han skulle kontakte deg.
Da får han kontakte politiet. Jeg vier meg til dette nå for tida.
Du skal se at han dukker opp etter hvert.
Her er nummeret mitt, hvis du ombestemmer deg.
Lykke til.
Saken G
Van Veeteren.
Hei. Skremte jeg deg?
-Har du glemt det? -Nei.
-Ja, litt. Det er vel alderen... -Snarere et karaktertrekk.
-Er du på vei noe sted? -Nei.
Er det min feil at Erich ikke kan skrive under selv?
Absolutt ikke.
Hvorfor forsto jeg ikke at han holdt på med de idiotene?
Det er så underlig... Egentlig kan man ikke holde ut en sånn smerte,-
-men man gjør det likevel, på noen måte.
Hei, Marlene. Det er jeg som tar meg av farskapsutredningen.
Vi er litt sene, men...
Ingen fare.
Når hørte du sist fra faren din?
Han ringte for en uke siden og han ville låne penger.
-Sa han noe om Jaan G. Hennan? -Ja.
Jeg ba ham ringe tilbake når han var edru, men det gjorde han ikke.
-Pleier han å forsvinne sånn? -Nei, virkelig ikke.
Han ringer oss ofte og er nøye med å treffe sønnen min.
Sa han virkelig ikke noe annet?
Ja, hva sa han...? "Nå forstår jeg hvordan han gjorde det."
"Nå forstår jeg hvordan han gjorde det." Han skulle vise deg det.
-Sa han ikke noe konkret? -Nei.
Jeg vil virkelig snakke med ham.
-Hei, er du her? -Kan du hjelpe meg med noe?
Fins det noen inngående samtaler på dette nummeret den 18. denne måneden,-
-om kvelden mellom seks og midnatt?
-Hva gjelder det? -En bekjent er urolig for faren sin.
Så har jeg en ting til...
-Hva tror du det betyr? -"1 4.42"...
-Neppe en bibelreferanse. -Si ikke det...
-Avgangstid? -Eller ankomsttid.
-Tog, fly, buss? -Fly går hvert femte minutt.
Hjelper du meg å sjekke det? Gjerne riksdekkende.
Fint å se deg.
l går hadde jeg kynnere. Jeg tenkte det var på tide å dra inn.
Så avtok det bare. Hvordan vet man når det virkelig setter i gang?
Det vet man. Man kjenner det.
Lurer på om han ligner Erich...
-Har du noe foto av Erich som liten? -Nei, faktisk ikke.
-Hvor ble det av deg? -Jeg kommer!
Jeg vet det!
-Marlene skal gå nå. -Ja, ja...
-Har du et bilde av Erich som barn? -Jo, jeg skal finne det fram.
Her skal du få se.
Velg hvilke du vil ha. Vi lager kopier. Skal jeg ringe etter taxi?
Nei, det trengs ikke. Takk! Jeg trenger en spasertur.
Men jeg vil spørre om noe.
-Det føles litt tåpelig... -Spør i vei, du!
Jeg lurer på om jeg kan bo her en stund når ungen kommer.
Vent nå... Har det hendt noe? Er du urolig?
Det er bare det at jeg ikke vil være alene.
Det vil glede meg enormt. Du tilhører jo familien nå.
Takk. Du er så søt.
Ha det!
-Marlene syns at jeg er søt. -Hun har andre referanser enn jeg.
Hun har ikke mine forventninger, ikke mine krav...
Det er en gammel sak. Saken Gv Jaan G. Hennan.
Det var kona hans. Noen dyttet henne ned fra et stupetårn.
Hun ble funnet med knust hode på bunnen av et tomt basseng.
Det leste jeg om.
Var det han som gjorde det?
Det tror i hvert fall jeg.
Vi hadde masse indisier, men ingen beviser.
Aktor henla hele saken.
Hvorfor holder du på med den nå?
Hennan prøvde å ta meg gjennom Erich.
Han og hans folk lurte Erich opp på et hotellrom.
Narkotika. Det var slik han ble satt inn.
Så jeg har litt vansker med å slippe taket i det.
Og nå har det dukket opp mer informasjon.
Så jeg tenkte at jeg skulle sondere terrenget.
Men det blir en sak for politiet.
Nettopp.
-Selvsagt. -Uten tvil.
Nettopp.
Ankomster 14.42. Det var ikke få treff på det!
Armstadt, Karpatz, Kaalbringen.
Jeg sjekket Belle Vargas. Hun het Veerlangen som ugift.
Er det den Veerlangen? Gjelder det saken G?
Ok...
Takk. To samtaler til Belle Vargas.
-Én fra en privatperson i Borsten. -Vent. Borsten... Nei.
Én fra en telefonkiosk i Kaalbringen.
-Ser man det... -Her er nummeret til telefonkiosken.
Har du sett på faen! Man har noen grå celler som fortsatt lever...
-Gjelder dette Jaan G. Hennan? -Jeg lar høre fra meg.
Ta toget. Det kommer til å snø i ettermiddag.
-Hei. Jeg vil gjerne spørre om noe. -Er du snut?
Nei, jeg hjelper datteren til en bekjent. Maarten Veerlangen.
-Hun tror at han kan være her. -Han skylder meg penger.
-Han har vært borte i to uker. -Han kommer tilbake.
-Hvor holdt han til? -I vogna som brant ned.
-Når brant den? -Noen dag etter at han stakk.
Har du meldt det til politiet?
Hvorfor brant vogna?
Her spør vi ikke så mye. Det skjer saker og ting.
Kan jeg få se på stedet?
-Snakket du med ham? -Han bød på en sup en kveld.
-Du sa du tror han kommer tilbake. -Han virker som den typen.
-Hvilken type? -Som vil gjøre opp for seg.
Han la igjen en konvolutt til Geraldine. Inne på kontoret.
Underlig å skrive et brev til seg selv... Er det ikke?
Takk.
Vi gjennomsøker leiligheten hans, og noen får snakke med hans datter.
Jeg tror ikke det er mer igjen av Veerlangen enn av campingvognen.
Men prøv likevel å spore opp G hvis han er i nærheten av Kaalbringen.
Man lurer på hva slags bevis Veerlangen hadde funnet mot G.
"Nå vet jeg hvordan han gjorde det", sa han til datteren. Hva oppdaget han?
Du vet jo best selv hvordan du skal gå videre. Jeg har gjort mitt.
-Trives du med bokhandelen? -Antikvariatet? Ja, utmerket.
-Hils Ulrike. -Takk.
-La høre fra deg hvis det skjer noe. -Absolutt.
-Hva gjør du oppe? -Hva?
Ikke prøv deg! Du har lurt på det der siden du var i Kaalbringen.
Jo, jo...
Det dukker opp nå og da. Jeg får det ikke ut av tankene.
-Kom og legg deg. Jeg fryser. -Straks.
Veerlangen er død. Skutt i pannen. Ren henrettelse.
Veerlangen la igjen noen negativer på campingplassen.
Jeg har framkalt bildene og stirret meg blind på dem.
Det ser ut som en kafé. Det er åtte mennesker på bildene.
Ingen av dem ligner Jaan G. Hennan, men de er tatt på lang avstand.
-Er du overbevist om koblingen til G? -Tuller du?
Veerlangen var alkoholisert og hadde økonomiske problemer...
Du mener at Veerlangen lyver for datteren-
-og sier at han er på sporet av Hennan?
Han har flyttet til campingplassen ved Kaalbringen-
-for å slippe unna kemneren, og ved en tilfeldighet blir han-
-skutt i hodet av en som ikke liker utseendet hans?
-Jeg beholder bildene. -Gjør det. Jeg har kopier.
Det gjør vel ikke noe om jeg også grubler litt? Hva skjer nå?
Jeg og Moreno drar til Kaalbringen. DeKlerk vil ha hjelp med utredningen.
-Da må jeg gratulere. Adjø med deg. -Ha det.
-Jeg vet ikke hvor lang tid det tar. -Marlene føder når som helst.
Du vet hvordan det er med førstegangs- fødende. Hun går sikkert over tida.
Du skal få et barnebarn! Erichs sønn!
Og du tenker bare på G!
-Münster trenger meg. -Marlene trenger deg!
Münster klarer seg uten deg. Det gjelder noe annet.
Ja, ja, ja!
-Er du ute etter hevn? -Kanskje.
Jeg begynte etterforskningen, og jeg vil avslutte den.
Jeg vil stille Jaan G. Hennan for retten.
-Det er ikke hevn, uten rettferdighet. -Du lovte Marlene.
-Hun vil synes at du svikter. -Skal jeg svikte Erich, da?
-Jeg er ikke til hjelp når hun føder. -Det handler ikke om det.
Vi er gode til forskjellige ting her i verden.
Jeg ringer når jeg er framme.
Kommer du og besøker oss? Du får være til stede for å observere.
-Men bare observere. -Takk.
-Hvordan står det til? -Vi har en død mann, ingen mistenkte.
Altså et spaningsmord. Vi begynner med å kartlegge offerets siste 24 timer.
Vi arbeider forutsetningsløst, uten å binde oss til noen teori.
Ingen forutsetninger.
-Mannen de fant i skogen, er det... -Veerlangen, ja.
Der røyk pengene mine. Kan politiet betale...
-Du kan vel by på noen overnattinger? -Ja, men jeg lånte bort 1000 også.
-Hvorfor det? -Han virket grei.
Han skulle kjøpe et zoomobjektiv.
-Hva skulle han fotografere? -Fugler.
Hvilken butikk gikk han til?
Foto... Foto et eller annet.
Du bør kanskje stikke inn til byen, hvis du har tid...
Og besøke fotobutikken.
-Kanskje du skal bli med? -Hvorfor ikke?
Hei. Jeg er fra politiet. Kjenner du igjen denne mannen?
Ja, han kjøpte en zoom. Hvorfor spør dere?
-Kjøpte han film? -Ja, og han leverte inn en filmrull.
-Husker du bildene? -Nei, de blir framkalt maskinelt.
Men dere kan se på dem selv. Han har ikke hentet dem.
Takk.
Et hvitt murhus på hvert eneste foto, og en mann og en kvinne.
Tatt fra 25 meter, med zoom, men han har ikke stilt skarpt.
-Hvor i Kaalbringen kan det være? -Det behøver ikke være her.
Nei, så dumme vi er! Veerlangen har vel reist til Kaalbringen-
-for å framkalle en filmrulle fra ferien i Sebastopol.
-Vi får dra rundt og sjekke. -Et postbud bør kjenne det igjen.
Sjekk det, så vet vi kanskje hvor kåken ligger når vi samles i morgen.
Du jobber ikke med etterforskningen. Du gjør ingenting på egen hånd.
Fotobutikken var Münsters idé. Jeg bare holdt ham med selskap.
Hold deg i bakgrunnen, ellers må jeg be deg reise hjem.
Hei, det er meg. Hvordan går det? Jeg har ikke rukket å ringe.
Er alt bra med Marlene? Er hun der? Da vil jeg snakke med henne.
Vent! Ulrike, jeg elsker deg.
Får jeg snakke med Marlene nå?
Jeg vil bare si at jeg snart er hjemme igjen.
Jeg håper alt er bra med deg. Pass på deg selv, så ses vi. Adjø.
Vi henter inn kona. Føles det bedre da?
Selvsagt forteller vi henne ikke hva det gjelder.
Münster og Moreno, hva sier dere? Er det Jaan G. Hennan?
-Hvor lenge har dere vært gift? -I rundt tre år.
-Vet du hvor han vokste opp? -Ockfener.
-Hva jobber han med? -Vi driver et importfirma sammen.
Suvenirer og kunst.
-Er det det dere har drevet med? -Stort sett, ja.
-Har din mann vært gift tidligere? -Ja.
-Har du truffet hans tidligere kone? -Hvilken rolle spiller det?
-Vær så snill å svare på spørsmålet. -Nei, det har jeg ikke.
Hun flyttet til Berlin med en ny mann. Hva er meningen med dette?
Er du helt sikker på at din mann heter Frank Kellerman og er fra Ockfener?
Har du noensinne tvilt på ham?
Har han virket rar eller unnvikende når dere har snakket om fortiden?
-Vi har snakket om våre tidligere liv. -Kan noen gå god for hans opplysninger?
Hans far er død. Moren traff jeg våren etter at vi ble et par.
-Hun døde den sommeren. -Hvorfor reiste dere fra Tyskland?
Vi var lei av jobbene våre. Jeg hadde fått en liten arv.
Vi hadde vært her på ferie og likte Kaalbringen.
-Sier navnet Jaan G. Hennan deg noe? -Hennan?
Nei. Hvem er det?
Ja, da er vi ferdige. Mange takk.
Saken krever forsiktighet.
Du må ikke fortelle noen hva vi spør om her.
Selv ikke din mann. Vi må tenke på sikkerheten hans.
DeKlerk er en idiot.
-Han burde ikke ha blitt politi. -Vi får se hva tyskerne gir oss.
Elise Kellerman vil fortelle sin mann alt.
DeKlerk må overvåke ham straks. Snakk med DeKlerk!
Men Frank Kellerman er jo ikke mistenkt for noe.
-Dette er G! -Jeg er ikke sikker.
-Elise Kellerman var troverdig. -Hun vet ikke hvem hun er gift med.
-Stoler dere på min dømmekraft? -Ja. Det handler ikke om det.
Men...? Münster, jeg stilte et spørsmål.
Jeg stoler på din dømmekraft, men nå er jeg ikke sikker.
Og det betyr?
Det føles som om du har et personlig hat mot G.
Unnskyld at jeg forstyrrer så tidlig, men kjenner du til denne adressen?
Vent litt...
-Sikker på at det er riktig område? -Nei.
Beklager, men jeg kjenner ikke igjen den adressen.
-Kan jeg hjelpe deg med noe annet? -Nei takk. Unnskyld at jeg vekket deg.
Opplysningene fra Tyskland er kommet. De bekrefter Elise Kellermans historie.
Det er Kellerman-paret på Veerlangens foto.
-Slik er det ikke... -Hvorfor fotograferte han dem?
Tok han feil, som Van Veeteren, som tror at vi har funnet Hennan?
Siden for noen timer siden er det et ubestridelig faktum.
-Hva snakker du om? -Jeg besøkte Kellerman i morges.
Jeg lyktes å få fingeravtrykkene hans og overlot dem til teknikeren vår.
Han kjørte avtrykket mot Jaan G. Hennans gamle.
Han fant over 50 overensstemmende målepunkter.
Så det er nok ikke lenger noen tvil.
-Traff du ham? -Ja, det var jo nødvendig.
-Kjente han deg igjen? -Det er mulig. Til og med trolig.
-Har det hendt noe? -Nei.
Er det den som har ligget i bilen i to uker?
Men det skjer noe nå. Elleve minutter over tre. Elise Kellerman kommer hjem.
-G? -Har ikke vært å se.
Takk.
Se på dette bildet. Hva forteller det?
Hva er det vi ikke ser, men som Veerlangen så?
Kanskje Hennan har sagt noe som han ikke ville at Veerlangen skulle...
Han ville ikke avslørt noe for en sånn som Veerlangen.
Der inne...
Helvete...
Hei, det er Münster. Trolig selvmord, Wacherstraat 34.
Hvorfor gjorde han det? Vet du noe om det?
Fortalte du ham at du snakket med politiet?
Sa han at politiet hadde snakket med ham?
Nevnte han noe om en som heter Van Veeteren?
-Jeg forstår ingenting. -Nå holder det.
-Ikke nå. -Jeg må få vite det, for helvete!
Ta det senere. Hold opp nå.
Rapport. Jeg vil vite hver eneste detalj.
Han tok et par lmovan, satte seg i stolen og tok en real whisky.
Så skar han opp håndleddene med et barberblad. Langsgående snitt.
Ifølge obdusenten var han død i løpet av 15 minutter.
Etterlot han seg noe? En beskjed, et brev?
-Forklarte han noensinne hvorfor? -Ikke et spor.
Han tok med seg alt ned i helvetet. Faen!
Jeg burde ha slått ham i hjel selv.
-Er du full? -Selvsagt.
-Og kona? -Hun er fortsatt i sjokk.
Hun sier at hun ikke har sagt noen ting til sin mann om det vi snakket om.
Han kjente meg igjen, jeg merket det.
Jeg prøvde å få ham til å bli nervøs og gjøre noen feil.
Jeg lyktes vel. Og derfor tok han kanskje livet av seg.
Var han bare feig... eller var dette det beste han kunne...
Hva? Hva sier dere?
Det var en tilståelse.
Barbara, Veerlangen, kona i USA og Van Veeteren. Hvor mange flere?
Og vi får aldri vite hvorfor. Det ville ikke forbauset meg-
-om han visste at jeg satt i bilen da han skar over pulsåren.
God natt.
Jeg er lei for at jeg var så tøff mot deg i går.
Tror du at din mann ville begått selvmord-
-uten å etterlate seg noen forklaring?
Orker du å snakke litt?
-Vil du også ha? -Nei takk. Jeg kjører.
Jeg forstår at ditt bilde av Frank og mitt bilde ikke stemmer overens,-
-men jeg tenkte likevel...
Du vil forstå, og jeg vil forstå. Vi kan kanskje hjelpe hverandre.
Akkurat nå vet jeg ikke hvem jeg var gift med.
Jeg er overbevist om at den mannen jeg kjente, ikke ville tatt livet av seg.
Kjente du ham så godt?
I mitt yrke lærer man å se gjennom menneskene.
Er du helt sikker på at du ikke fortalte om ditt besøk hos politiet?
-Ja. -Og likevel fortalte du det ikke?
Nei, jeg kunne ikke det. Jeg var... Jeg ville vel ikke at han...
-Jeg ville kanskje ikke vite det. -Jeg forstår.
-Og han fortalte ikke om mitt besøk? -Nei.
Han kjente meg igjen, og han forsto at jeg kjente igjen ham.
Ja...
Men hvis det nå er sant at han tidligere var en annen...
Ja?
Jeg forstår at du har vansker med å akseptere at Jaan byttet identitet-
-for å komme vekk fra sitt tidligere liv.
Jaan?
-Jaan G. Hennan? -Jeg forstår ikke...
Barbara...
Barbara.
-Hvem var kvinnen i bassenget deres? -Det holder!
-Sa han når han skulle komme? -Nei, men han hadde dratt fra hotellet.
-Skal vi ikke ringe ham? -Det kan vi vel gjøre.
Reis deg.
Ta av deg jakka. Langsomt.
Snu deg.
Takk. Vær så god og sitt.
-Hvor er bilnøklene? -I frakken.
-Hva hendte med den ekte Kellerman? -Han er vel død eller utenlands.
Hennan var smart som tok en identitet som allerede fantes.
Hennan drepte Veerlangen. Skal dere lete etter våpenet?
Aktor vil si sitt, men det blir neppe noe problem.
-Vi holder kontakten. -Absolutt. Hils Van Veeteren.
Jeg har samkjørt avtrykkene fra Kellermans hus-
-og fått et uventet treff.
Fru Kellermans fingeravtrykk matcher en tidligere undersøkelse med Hennan.
-Avtrykkene på sluket. -Elise gjorde rent etter Barbara.
Den er din.
-Den er slått av. -Prøv hjemme.
Hei, det er Eva Moreno. Du...
Ok. Kan du be ham ringe meg når han kommer hjem?
-Hun har også prøvd å få tak i ham. -Dette ville han ikke gå glipp av...
-Bilen er i hvert fall her. -Hun kommer vel tilbake.
Ringer du inn og rapporterer?
Både Elise Kellerman og Van Veeteren er etterlyst.
Helikopteret letter når vi vet hvor vi skal lete.
Stopp!
-Her blir det bra. -Og hvis jeg nekter?
Da skyter jeg deg og graver selv.
-Grav. -Jeg er gammel.
Jeg graver hvis du forteller.
Hvem var kvinnen som vi fant på bunnen av bassenget?
-En hore fra Hamburg. -Hva het hun?
-Lokket dere med penger? -Pornofilminnspilling.
Selvsagt. Full diskresjon, ingen spørsmål, godt betalt.
-Hun visste vel ikke hvor hun skulle? -Selvfølgelig ikke.
Så da hun ble savnet,-
-fantes det ingen spor som førte til dere.
Dere finner en hore som ligner på deg, så flytter dere til Maardam...
-Men du må ha endret utseende... -Jaan fotograferte henne.
Jeg kopierte til og med tatoveringen hennes.
-Og så? -Så?
Dere hadde jo vasket huset klinisk rent. Da måtte hun vel-
-gå rundt og drikke drinker og sette fingeravtrykk overalt.
Og Jaan dro til restauranten med Veerlangen i hælene.
Tenk at det var så enkelt. Hvis jeg ikke hadde tatt alt for gitt.
Hadde jeg bare spurt hvem hun var, så ville du...
Men det gjorde du ikke. Du gjorde akkurat som vi hadde planlagt.
Du gikk etter Jaan, og du stilte ikke de rette spørsmålene. Grav nå!
Ja, det er Lippman.
En beige Peugeot passerte Linden for en time siden.
Det er nok.
Det er nok, sa jeg!
Jeg vil gjerne se en fugl når jeg dør.
Kan du vente litt?
Hei.
Jeg kan ikke be dere inn, for vi skal dra nå.
-Er det på tide? -Ja, det begynte allerede i natt.
Det kan jo ta tid den første gangen. Det vet jo du.
-Hvordan går det? -Ok. Hva vil dere?
-Ikke noe politiprat. -Hvordan kom du på at det var Barbara?
Ja, herregud. Det var en sjanse.
Det var en følelse, jeg dro dit på ren følelse.
Men hadde det ikke vært for dere... Ja, da vet da faen...
Takk, takk. Hvorfor kommer de ikke?
-Hvordan går det med deg? -Det er ok.
-Hva skal du med den? -Det er kameraet.
Det er jo kikkerten! Vi har ikke tid til det nå. Sett deg i bilen.